Векове наред свещената магия на Божествения кристал
благославяше нашия свят и жителите му.
Но с течение на времето силата му донесе война в земите ни.
Луцис, мирно магическо кралство, пазено от мощта на кристала.
И Нифлхайм, военна империя с необятни машини,
черпеща сила от мощта на магическата си технология.
Войната между тях бушуваше отдавна.
ЛУЦИС СЕ ИЗТЕГЛЯ
През годините Нифлхайм завзе съседните нации
с помощта на технологията си, която нямаше равна.
За да се защити, Луцис издигна магическа преграда,
чиято сила идва от самия кристал.
Инсомния, столицата и последният бастион на защитниците на Луцис,
не се предаде на Нифлхайм в продължение на много години.
Насред бушуващата война
принц Ноктис от Луцис пристигна в Тенебрей,
за да потърси лек за ужасна рана.
Той измина дългия път заедно с баща си, крал Реджис.
Майка ми, брат ми и аз, благородниците на Тенебрей,
ги посрещнахме с добре дошли.
Тогава избухна огънят, навсякъде и изведнъж.
Пламъците обгърнаха Тенебрей само за миг.
Рейвъс!
Майко!
Генерал Глаука.
Нападението на Нифлхайм беше покушение срещу гостите от Луцис.
Ноктис!
Моля ви. Помогнете ни!
Крал Реджис!
Лунафрея...
Луна!
От онзи ден до днес
Тенебрей е под желязната ръка на Нифлхайм,
заклетият враг на Луцис.
Дванадесет години по-късно...
Крал Реджис събра могъщи воини, които да се изправят срещу врага.
Наречени Кралските мечове, те се борят срещу Нифлхайм,
подпомагани от магията на своя суверенен.
До всички екипи, подсигурете Стената.
Свършено е с нас, ако я пробият.
Защо се бавиш, Кроу?
Кроу! Докладвай!
Още малко.
Не!
Помощ! Източната стена ще падне. Пелна, можеш ли да стигнеш дотук?
Луцис не плаща достатъчно на бежанците като нас
за това.
Не е честно!
Никс, длъжник съм ти.
Ти и всички останали.
Трябва ни помощ на източния фланг. Къде си, Никс?
Идвам.
Пелна, оттегли се и се прегрупирай с другите.
Не прекалявай с магиите.
Знаеш, че те чакат у дома.
Струва си да ме чакат.
Фукльо.
Пази си гърба, Либертъс. Идват още врагове.
Няма да издържим още много.
Кроу!
Да!
До всички Мечове, оттеглете се. Повтарям, оттеглете се.
Пуснете демона.
Не можем да убием демона. Ще наредя пълно отстъпление.
Върнете се живи! Това е заповед.
За огнището и дома.
До, всички екипи, оттеглете се. Пращаме ви помощ.
Никс! Трябва да се махаме.
Никс! Имаме заповеди! - Да.
Помощ!
Никс!
Идиот такъв.
Никс!
Кроу. Трябва да се махаме.
Не мога да повярвам.
Знаеш, че това не ми понася.
Искаш ли да те оставя да се прибереш сам?
Хайде. Също като Галад Каньон у дома.
Либертъс!
Луче, докладвай.
Имперските сили изглежда се оттеглят.
Май пак съм ти длъжник.
Ще ти го пиша на сметката.
Просто си почини, става ли?
Не се подчини на пряка заповед.
За огнището и дома, нали, сър?
Това е заповедта, която ще изпълнявам до сетни сили.
Не се заблуждавай, Никс Улрик.
Колкото и да си силен, силата ти е дадена от краля.
Без него си нищо.
Очаквай подробности за новото си назначение.
Кингсглейв: Последна фантазия XV
Да, Ваше величество.
Въпреки че победата им беше сигурна.
Внезапно и необяснимо отстъпление.
Въпреки това сме в опасност, Ваше величество.
Не можем да знаем кога ще ни нападнат отново.
Ваше величество, новини от Западната порта.
Мъж, който твърди, че е пратеник на империята, иска аудиенция.
Пратеникът на Нифлхайм ви очаква, Ваше Величество.
Здравейте.
Здрасти!
Добър ден на вас,
и на вас.
Здравейте, скъпи луциани.
Нима Нифлхайм се осмелява
да изпрати самия канцлер?
При това без охрана?
За мен е чест да ме познае славният крал Реджис.
Но ми позволете да изпълня церемонията и да се представя.
Ардин Изуния, канцлер на Нифлхайм,
на вашите услуги.
И идвам при вас,
в този така щастлив ден, за да ви предложа мир.
Мир?
Както несъмнено сте разбрали,
скорошната ни маневра не беше стратегическо отстъпление.
Нека я наречем
израз на добра воля от империята.
Също като вас, и ние изгаряме от желание
да сложим край на тази безсмислена война.
Нима?
О, да.
Изискваме само едно нещо.
Спасете величествената Инсомния.
Луцис трябва да предаде цялата си територия на Нифлхайм.
Инсомния!
Перлата в короната на Луцис.
Как можах да забравя?
Само още една дреболия.
Става дума за сина ви.
Очарователният принц Ноктис от Луцис
и прекрасната принцеса Лунафрея от Тенебрей...
Трябва да се оженят.
Изглеждате притеснен, Ваше величество.
Уверявам ви, че принцесата има най-високо мнение за вас,
дори след всичките тези дълги дванадесет години.
Не знам дали някой ти е казал,
но тук неподчинението въобще не е на почит.
Направи си услуга и се огледай.
Така изглеждат сто години мир.
Това е траен мир, възможен само заради Стената.
Не ни трябват имигранти като теб,
които да се правят на герои.
Ей! Тежък ден, а, Меч?
Глупак такъв. Ти си виновен, че той е там.
Това не е посрещане като на герой. - И облеклото ти не е на герой.
Мисля, че подчертава очите ми.
Какво е това?
Има вкус на лайна!
Ей, затваряй си устата!
Тук не е Галад. На тукашните им харесва.
Значи си готов да се продадеш за малко повече пари?
Либертъс. Благодари ли на Никс, че ти спаси живота?
Стига, Кроу. Твърде сме близки за това.
Помага ми и аз на него. Винаги е било така.
Май и нещо друго ти е помогнало.
Нуждая се от цялата помощ, която мога да получа.
За огнището!
И за дома. - И за дома.
Е, Пазачо на Портата Никс. Как е новата служба?
Чудесна е. Много ще ви хареса.
Стражите на портата са такива мили хора.
Да, сигурно.
Всички знаем, че мразят чужденците като нас.
Толкова им е скучно, че нямат какво друго да правят.
Скуката не е лошо нещо.
Означава, че има мир.
Ще участвам в още сто войни, ако ще донесат скука на Галад.
Бий се колкото искаш.
Просто не умирай.
Още съм ти длъжник.
И то голям.
Какво щеше да прави Мечът без своя герой?
Не говори така, докато пием, моля те.
Накарахме ги да си плюят на петите, нали?
Не, играеха си с нас.
Не бъди толкова черноглед, Луче. Всички знаем какво се случи.
Знаете ли, че техен пратеник дойде в Цитаделата?
Защо? Искат да се предадат ли?
По-скоро ние да се предадем. - Какво?
Глупости!
Не? Помислете.
Още малко и империята ще победи Луцис.
Сега е идеалният момент да отправят искания.
Губим войната, Ваше величество.
Луцис не може да разчита само на Кралските мечове.
Може би е най-добре да приемем примирието.
Говорим за проблеми отвъд Новата стена.
Не се нуждаем от примирие, докато я имаме.
А ако положението ни се влоши, все още имаме Старата стена.
Да, но това примирие ще сложи край на войната.
Само ако можехме да постигнем компромис...
Не е разумно.
Не знаем нищо за истинските намерения на Нифлхайм.
Не се заблуждавайте. Стените не са непревземаеми.
Пътищата пред нас са малко.
Новата стена черпи силата си от трона.
Мога да я поддържам още няколко години, ако е необходимо.
Но в думите на канцлера имаше истина, макар и само една.
Стари сме, а Старата стена...
Не мога да управлявам Старата стена с отслабена ръка,
и не съм достатъчно силен, за да променя хода на войната.
Тогава нека приемем този вариант, Ваше величество.
Какво искаме да защитим?
Помогни на Майка!
Как така никога не повръщаш?
Просто не разбирам.
Това е древно изкуство, тайната на кралското семейство и т.н.
Либертъс! Никс!
Елате да видите.
Днес се разрази истинска буря в столицата,
когато правителството на Луцис обяви, че приема изцяло
условията за мир, предложени от канцлер Изуния от Нифлхайм,
които някои намират за твърде едностранни.
След подписването на примирието всички територии на Луцис
ще станат владение на империята, с изключение на Инсомния.
В замяна Нифлхайм ще гарантира сигурността на Инсомния
и ще преустанови всички военни действия,
което ще сложи край на тази дълга и жестока война.
Всичките тези битки. И накрая за какво?
Мечове. Съберете се за инструктаж.
Веднага.
Кралят взе решение и вие го чухте.
Всички земи отвъд Стената ще бъдат предадени на империята.
Никой ли район няма да бъде пощаден?
Не. - Но и твоят дом е там!
Да.
Защо кралят се е съгласил?
Защото ще сложи край на проклетата война.
Кроу. - Сър!
Приготви се за път. Изпращат те да проникнеш в Тенебрей.
Тенебрей, сър?
Подробностите за мисията са засекретени.
Яви се за инструктаж след 30 минути.
И, Никс...
Приключи със Западната порта.
Връщаш се при стражите на замъка.
Това е всичко.
За това ли говореше, Луче?
Чу какво каза капитанът.
Не решаваме ние. - Нима?
Това са нашите домове! Нашият народ!
Нима просто ще ги изоставиш?
Ако не го направим,
империята ще отприщи ада срещу Инсомния.
А ние ще им го върнем! - Успокой се.
Той не е врагът.
Не разбирате ли?
За тях сме нищо.
Плъхове от отвъд Стената.
Да, разбира се, че ни използваха,
когато разбраха, че можем да владеем магията им.
Избраха ни измежду другите плъхове
и ни дадоха да се докоснем до скъпоценната сила на краля.
Но когато войната свърши,
ще ни хвърлят обратно в канализацията.
Теб също, геройче.
Ако толкова много ти липсва домът, Либертъс, защо не се върнеш с Никс?
Сигурен съм, че Нифлхайм ще ви приветства с отворени обятия.
И твоят дом е там.
Или забрави?
По дяволите!
Няма да позволя всичко да свърши така.
Казват, че хората са настроени благосклонно, Ваше величество.
Повечето ще приветстват мира.
Ако не си чул думите им,
как можеш да твърдиш, че познаваш сърцата им?
Ами мисията в Тенебрей, Ваше величество?
Разумна ли е подобна тайна операция?
Ако ни разкрият, ще провокираме империята.
Империята остава наш враг, докато подпишем договора.
Докато сме във война,
Негово величество възнамерява да остане една крачка пред тях.
Разбира се.
Фиба? Не знаех, че харесваш такива неща.
Не е за мен. Подарък е за принцесата.
Но си мълчете. Никой не трябва да знае.
За мен е.
Пази се.
Знам, че ти е писнало да го чуваш, но си ни като...
Малка сестра. Да, писнало ми е.
Гледай да се върнеш невредима, става ли?
Каза човекът с патериците.
Бившата територия на Тенебрей
Лейди Лунафрея, оставих задната врата отворена.
Благодаря.
Трябва ли да тръгвате?
Да.
Тогава побързайте.
Не си спомням да съм ти позволил да напускаш покоите си, Лунафрея.
Рейвъс.
Няма да излизаш от стаята си, докато не тръгнем за Луцис.
За твое добро е.
Така ли?
Какво става тук всъщност?
Защо империята настоява да се омъжа за Ноктис?
Предложиха да сключат мир и бракът ти е маслиновата клонка.
Нима очакваш да го повярвам?
Не ме засяга в какво вярваш.
Но ме засяга, че се опита да се измъкнеш,
за да кажеш на убиеца на майка ни, че си сънувала някакъв заговор.
Грешиш, че мразиш крал Реджис.
Нифлхайм уби Майка, а не той.
Убиха я и те превърнаха в свой лакей.
Готово.
Градът е въодушевен от предстоящия край на сраженията.
Остават само три дни до подписването на мирния договор
и хиляди жители излязоха на улиците, за да покажат...
ЛУЦИС СЕ ИЗТЕГЛЯ НИФЛХАЙМ АТАКУВА ГАЛАД
3 ДНИ ДО МИРНИЯ ДОГОВОР
Луцис се нуждае от силата ви, млади воини.
Не ни трябват имигранти като теб.
КРАЛ РЕДЖИС ПРАЩА КРАЛСКИТЕ МЕЧОВЕ В ГАЛАД
Колкото и да си силен, силата ти е дадена от краля.
Без него си нищо. - Никс, помогни на Майка.
Скрий се, Селена.
...и вълните от имперски дипломати, които влизат в града.
Принцесата? Сигурен ли си?
Да, Ваше величество.
Тя беше сред последните имперски пратеници.
Качвай се.
На служба съм, сър.
Нови заповеди.
Хайде. Принцесата ни чака.
Хубава кола, сър.
На принца е.
Изведохме го извън града.
Не трябва ли да планира сватбата, сър?
Престани с това "сър".
Кралят има друг план.
Принц Ноктис и принцеса Лунафрея ще се срещнат далеч от Инсомния.
Тогава тя какво прави тук?
Усложнява нещата.
Изпратихме Кроу да я намери и да я изведе от Тенебрей.
Опитваме се да разберем какво се обърка.
Знам какво мислиш за войната, но какво мислиш за мира?
Готов ли си да се откажеш от дома си?
Решението е на краля. Длъжник съм му, че ме подслони.
Имах късмет. За разлика от много други в Галад.
Те се нуждаят от мен.
Значи се връщаш?
Как ще им помогнеш без магията на краля?
Винаги искаш да спасиш някого.
Разбирам те. Повярвай ми. Но така не се печелят войните.
Не е просто желание.
И не съм само аз.
Либертъс е този, за когото трябва да се тревожиш.
Той ще се върне, ако нещата се влошат.
Най-лошото предстои.
ЗАПАДНА ПОРТА 4 км ИЗХОД 15
Знаеш ли кого спираш?
Веднага отвори портата и утре може и да имаш работа.
По заповед на краля. - Наистина ли искаш да рискуваш
дипломатически скандал? Точно сега?
Аз съм личният придружител на Лейди Лунафрея Нокс Фльоре,
принцеса на бившата територия Тенебрей и...
И възлюбена годеница на принца.
Добре дошли в суверенната ни юрисдикция. Ние ще се погрижим.
Простете, капитан Драутос. - Заведи нейно величество в замъка.
Нямах представа, че... Никой не ми каза...
Извинявай. Благодаря. - Не, аз трябва...
Трябва... Не, първо трябва да говоря с началниците си.
Ваше величество.
Нейно кралско величество, принцеса Лунафрея от Тенебрей.
Мина много време, Ваше величество.
Да.
Твърде много.
Принц Ноктис не е тук, нали?
Не, скъпа моя. Не е.
Твърде стар съм, за да воювам.
Нямам друг избор, освен да приема условията на империята.
Но въпреки това
се надявах да проведем сватбата някъде другаде, на безопасно място.
Изпратих един от Мечовете си да се срещне с теб, но...
Не е твърде късно.
Мога да уредя транспорт.
Моля те, отиди при сина ми.
Не.
Където и да отида, империята ще ме последва.
Само ще поставя принца в още по-голяма опасност.
Длъжна съм да го защитя, за да изпълни съдбата си.
Тези 12 години не промениха нищо.
Ами твоята съдба?
Съдбата ми е да служа, Ваше величество.
Готова съм да приема всичко, което може да се случи.
Е, какво мислиш?
Всичките тези земи скоро ще са на империята.
Мислиш ли, че животът ще стане по-добър с Нифлхайм?
Ни най-малко.
Няма значение кой командва.
Докато стоят зад Стената,
тук нищо няма да се промени.
Ела!
Добре.
Това е ръка!
Надявам се, че срещата е била приятелска?
През цялото това време ли е била заложничка на Нифлхайм?
Тя е символ на мира. Само това знам.
Не съм сигурен.
Мисля, че е тук за нещо много по-голямо.
Заповедите ти са да я пазиш.
Не да наблюдаваш, не да слушаш, и не да мислиш.
Ясно ли е?
Драутос.
Да, докладвай.
Разкарай се от пътя ми. Тя ми е приятелка!
Сър, не можете да влезете, докато не приключим с прегледа.
Какъв преглед? Какво става, по дяволите?
Успокой се, здравеняко.
Копелетата вкараха Кроу вътре, още щом я докараха.
И сега не ми дават да я видя.
Чакай.
Личните вещи на Кроу.
Правете каквото искате с тях.
На каква мисия я прати всъщност?
Мечовете не умират при рутинно придружаване.
Ще се погрижа примирието да не попречи на разследването.
Тя беше добър войник.
Смъртта й няма да остане неразрешена.
Ама че живот, а?
Беше сираче.
Избяга от селото си.
Още помня първия път, когато я видях.
Кльощаво дребосъче,
цялата мръсна.
Без нито един приятел на света.
Но очите й...
По дяволите.
Имаше нещо в очите й.
Заслужаваше по-добра съдба.
Бих направил всичко, за да...
Почакай, Либертъс.
Кроу умря като Меч.
Все още можеш да я почетеш, като се биеш като такъв.
Понякога си по-глупав от мен!
Не разбираш ли?
Луцис уби Кроу.
Върни се в замъка.
Кажи на краля, че няма да получи мир, като хвърля слабите на вълците.
Отсега нататък ще се боря сам.
Довиждане, геройче.
Фиба?
Не знаех, че харесваш такива неща.
Не е за мен. Подарък е за принцесата.
Вечерта на церемонията по подписването
Великолепен прием, крал Реджис.
Оказвате чест на цял Нифлхайм.
Честта е наша, император Алдеркапт.
Изминахте дълъг път, за да ни удостоите с присъствието си.
Това е най-малкото, което можех да направя.
Утре ще бъде исторически ден и за двете ни нации.
А Инсомния е истинско бижу.
Моите градове бледнеят пред нея.
Надявам се, че това посещение ще ни е много полезно.
Здравей.
Опасявам се, че вчера така и не ни запознаха.
Това ще трябва да почака, Ваше величество. На пост съм.
Тогава едва ли има по-безопасно място за мен.
Как се казваш?
Никс. Никс Улрик.
Има още нещо, което искам да те питам, Никс Улрик.
Крал Реджис каза, че е изпратил един от вас да ме намери.
Искам лично да му благодаря.
Къде мога да намеря този смел войник?
Не знаех...
Ужасно съжалявам. - Недейте.
Ето.
Тя носеше това.
Трябваше да е за вас.
За мен ли?
Задръжте я.
Искаше да ви я подари.
Винаги ще я нося с мен.
Благодаря.
Имаш ли представа какво означава този мир?
Свършено е с домовете ни,
с всичките ни домове,
сега и завинаги.
Чух, че тук мога да намеря противници на договора.
На правилното място ли съм?
Със сигурност.
Поздравете мъжа, който прекарва дните си
във вярна служба на добрия ни крал.
Прекарваше.
Тези дни свършиха.
Писна ми да слушам лъжите на това копеле.
Може да седи на трон, но не е никакъв крал,
поне не и на мен.
Е, тогава,
добре дошъл в съпротивата, братко.
Дано си тук, за да говориш.
Какво искаш да знаеш?
Моля те,
където и да е Ноктис, пази го.
Това е всичко, което искам.
На кой бог се молиш?
Ти, робинята на съдбата.
Откажи се от молитвите.
Боговете не ни чуват.
Генерал Глаука. Защо си тук?
Твърде си умна, за да повярваш и за секунда, че искаме мир.
Жалко, че не успя да видиш любимия си Ноктис. Имаш друга цел.
Не съм тук заради Нифлхайм. - Не.
Тук си заради мен.
Заради теб ли?
Не разбирам.
Утре ще разбереш.
Денят на церемонията по подписването
Контингентът на Нифлхайм напусна хотела.
Остават по-малко от три часа до церемонията.
Увеличете стражите на Цитаделата.
Никс, с теб ли е принцесата?
Не.
На пост съм в Цитаделата.
Делегацията на Нифлхайм се отправи към церемонията.
И тя не беше с тях.
Проследяващо устройство? - Да. Ще ти пратя координатите.
Можеш ли да определиш местоположението?
Да, но ми се струва безсмислено.
Май имаш доста свободно време.
Да, за добро или за лошо.
Координатите са на около 30 км южно от Инсомния.
Отвъд Стената.
Какво по дяволите е търсила Кроу чак там?
Не, не. Изпратиха я в...
Направи ми още една услуга, Пелна.
Въведи координатите на радара и ми кажи какво виждаш.
Добре. Мислиш, че е важно, нали?
Да. Твърде важно, за да не му обърнем внимание.
Извинете, сър. Извинете. - Ей, ей.
Почакайте. - Спрете.
Чуйте ме. Това не е портата.
А сърцето на града ни, домът на краля.
Нищо не трябва да попречи на церемонията.
Елиминирайте всички заплахи бързо и безшумно.
Ясно ли е?
Да, сър.
Меч до командния център. Там ли си, капитане?
Спешно е.
По дяволите, Драутос.
Джакпот, Никс. Там има цяла флотилия бойни кораби.
Нифлхайм. - Да, и, доколкото виждам,
са се отправили на война.
Къде е капитанът? - Трябва да е в Цитаделата.
Не отговаря.
Не знам, сигурно е зает с транспорта.
Пелна, една последна услуга. Приготви Мечовете за бой.
За какво говориш?
Искаш да действаме без заповед от капитана?
Довери ми се. Просто го направи.
Почакай, какво да им кажа?
Спри, Меч.
Церемонията е след по-малко от два часа.
Трябва да се подготвим.
Така да бъде.
Ваше величество.
Войник от Кралските мечове е тук, сър.
Настоява за аудиенция.
Настоява ли?
Ваше величество, моля ви. - Спри.
Заповядайте да подготвят Мечовете.
Ти.
Флотилия на Нифлхайм се подготвя за нападение. Те са на 30 км на юг.
Имперска флотилия.
И принцесата е при тях.
Кларус, разположи пазачи пред залата на договора.
Ще изглежда, че не вярваме в мира.
Което е съвсем вярно.
Погрижи се.
Може да се наложи да хванем император Алдеркапт.
Да го арестуваме?
Това ще е равнозначно на война.
Все още сме във война, Кларус.
А ти, Никс Улрик.
Колко бързо може да са готови Кралските мечове?
По ваша заповед, веднага.
Върви, тогава.
Спаси Луна.
Ами ако просто ни отвличат вниманието?
Малко е вероятно.
Принцесата на Тенебрей е там.
Имаме две задачи.
Да я спасим.
И да попречим на корабите на Нифлхайм да стигнат до Инсомния.
Ще се разделим на екипи.
Стандартно проникване и извеждане.
Никс, ти командваш. Ние ще те следваме.
Мечовете са винаги заедно, дори и да нямат капитан.
За огнището.
И за дома.
Остават 20 минути до сключването на този исторически договор.
Разбрах, че кралят е издал заповед.
Аз ще се погрижа за нещата в града.
Мисията ви няма да е лесна.
Имате две цели.
Спасете заложничката и спрете нападението на врага.
Бъдете внимателни.
Един Меч вече умря за принцесата.
Нифлхайм няма да я предаде лесно.
Втори екип.
О, боже.
Побързай, Никс.
Помощ!
Насам.
Готов съм да вляза.
Не нападайте врага, докато не получите инструкции.
Церемонията започна.
Да видим какво ни готви Нифлхайм.
Кралските мечове са проникнали в корабите.
Значи всичко върви по план.
Тук Улрик. Шест бойни кораба на Нифлхайм летят към Инсомния.
Никс, това не ми прилича на бойна флотилия.
Мисля, че я намерих. Пред вратата има пазачи.
Виждам двама войници. Какъв е планът?
Остани на място.
Тук съм. Има голяма вероятност целта да е наблизо.
Спасете я.
Ще се наложи да се бием.
Нека е тихо и ограничено.
Пелна, можеш да атакуваш. Но бъди тих.
Идвам при теб.
Извинете, че закъснях.
Имахме непредвиден проблем.
Нищо сериозно, надявам се.
Най-обикновена кражба.
Крадецът трябва да е смел, щом краде от краля.
Навярно магическите стени не могат да предпазят всичко.
Навярно.
Но няма значение. Скоро ще си върнем откраднатото.
Впечатляващо.
Вие сте еталон за кралско спокойствие.
Но нека ви попитам,
защо сте толкова сигурен?
Защото не говорим за обикновена дрънкулка.
Притежава собствена воля.
Достатъчно силна, за да избяга от всеки крадец.
Звучи като нещо много ценно.
Не сега, по дяволите.
За мен? Нямаше нужда.
Открихме целта. Добре е.
Мечовете спасиха принцесата, Ваше величество.
Намерихте ли крадеца?
Да.
А откраднатото не е пострадало.
Прекрасно.
Радвам се да го чуя.
Кажете ми,
колко е тежка присъдата
за кражба в империята ви?
Една от най-тежките.
Въпреки че има едно...
...изключение.
Тук ще стане напечено.
Изчезвай оттам, Пелна. Това е капан.
Какво е то? - Интересен стар закон,
който все още е в сила в покрайнините.
Крадецът, който избяга от стражите,
не може да бъде съден за престъплението си.
Предупреждение за жертвата.
Не показвай слабост, за да не изгубиш ръката на правосъдието.
О, не, добри ми кралю.
Съвсем не.
Договорът е на масата.
Започваме да отброяваме до този исторически момент.
Това е предупреждение за ръката на правосъдието
да не отпуска хватката си.
Първи екип, защитете периметъра.
Втори екип, не отстъпвайте.
Пелна.
Принцесата на Тенебрей е в безопасност...
Хайде.
Кристалът. Искат кристала!
Нещо става в трюмовете.
Корабът няма да стигне до Инсомния...
Ти...
Какво става?
Нападнаха Инсомния.
Кой те доведе тук?
Генерал Глаука. - Била си примамка.
Искали са да дойдем тук.
Целта е спасена. Разрешете да се оттеглим.
Имате разрешение. Насочете се към...
Кристалът няма да ти послужи.
Нито пък на теб,
след като го взема от този проклет град.
Не съм дошъл за кристала.
Стената. Няма я.
Назад. Това е капан.
Какво става, по дяволите?
Предатели.
Какво те прихваща?
Хайде, да бягаме, докато можем.
Не, Кларус.
Бягството вече не е възможно.
Генерал Глаука.
Можеш ли да се изправиш?
Луче!
Какво правиш?
Не е за вярване.
Учат ли ви да пилотирате в кралската академия?
Отдръпни се.
Отдавна не съм се бил до теб, стари приятелю.
Да,
но това не е твоята битка.
Ако желаеш да си тръгнеш, върви.
И да изоставя краля си? Никога.
А и магията ни е свързана с теб.
Ако загинеш, ще загине и Луцис.
Тогава нека се впуснем още веднъж в боя,
стари приятелю.
Заведи ме при крал Реджис.
Полудя ли? Инсомния е бойно поле.
Имам дълг. Не мога да го пренебрегна.
Да, чувал съм ги тези приказки. - Знаеш, че трябва да побързаме.
Закъде бързаш? Да умреш ли?
Не се страхувам от смъртта.
Престани да се правиш на смела, принцесо.
Моли се корабът да издържи.
Кларус.
Бих казал, че всичко върви по план.
Така ли? - Така е.
Проникнахме зад Стената.
Остава само да влезем в града.
Да тръгваме ли?
Слънцето скоро ще залезе.
Не е нужно да сме тук, за да видим ужасите на нощта.
Кристалът.
Движиш се твърде бързо. Трябва да кацнем.
Почакай малко. - Няма време. Тръгвам сама.
Да нямаш крила под роклята? Не можеш да използваш магия.
Не всички чудеса стават с магия.
Не се страхувам от смъртта.
Страхувам се да не изгубя всичко, защото не съм направила нищо.
Стига, де.
Можеш да благодариш на магията за това чудо.
Настъпва сетният час.
Зората на нова ера.
Взе кристала. Какво повече искаш от мен?
Пръстенът на луциите.
Изгубих майка си, родината си и рожденото си право.
Нифлхайм беше всичко, което ми остана.
Но си заслужаваше заради това.
Пръстенът ми принадлежи.
Чуйте ме, древни луциански крале, аз съм Рейвъс Нокс Фльоре
и никой не заслужава силата ви повече от мен.
Не. Защо?
Защо ми отказвате?
Пази се.
Бързо, оттук.
Тук има скрит проход.
Излезте през него.
Тръгнете към Алтисия.
Ноктис ви очаква там.
Ваше величество. - Знаели сте, че това ще се случи...
Да. Но само така можех да отклоня гнева им от Ноктис.
Така ли постъпва кралят ни?
Жертва синовете на Луцис, за да спаси собствените си синове?
За да спаси света.
Заведи Луна в Алтисия.
Това не е заповед от краля към Мечът му.
А молба от един мъж към друг. Моля те, Никс Улрик, пази я.
Заради бъдещето на всички нас.
Бъдещето ли?
Ето.
Вземи го.
Време е да го получи някой друг.
Не, моля те. Спри.
Отдръпни се. - Моля те. Не ни оставяй.
Майка ти щеше да иска същото като мен.
Ти и Ноктис да живеете щастливо.
Живя толкова години в плен, защото те предадох.
Никога вече.
Заключените врати повече няма да определят съдбата ти.
Крал Реджис...
Уповаваме се на теб, Никс Улрик. На добър час!
Вижте краля на Луцис,
който трупаше спокойствие зад скъпоценните си стени.
Къде е спокойствието ти сега, кралю?
Ето го, на крилете на стоманата.
Вървете.
Не. Трябва да се махнем оттук.
Така искаше кралят ти.
Лейди Лунафрея избяга с пръстена.
Веднага я намерете.
Не бива да напусне града.
Улрик до командния център. - Извършителите са заснети
от близка охранителна камера.
Това са шестимата заподозрени.
Единият от тях е бежанецът от Галад, Либертъс Остиум,
който е бивш член на Кралските мечове.
Хайде, изправи се.
Тук съм. Всичко е наред.
Ще се оправиш.
Недей.
Свободни сме.
Вече сме свободни.
Свободни ли? Как така?
Империята ни обеща.
Този квартал е наш.
На бежанците.
Това е новият ни дом.
Империята ли? Работиш с Нифлхайм? - Ето.
Вземи я. Отиди при другите.
Ти си героят на революцията, братко.
По дяволите.
Този просто не разбира кога е победен.
Можеш ли да шофираш? - Ще се опитам.
Веднага се връщам.
Вече не можеш да прескачаш, геройче.
Отдръпни се.
Нямаш магия.
Забеляза, а? Сигурно е умряла с краля.
Ще потрошиш града ми, Меч. Казах ти да не се правиш на герой.
Остави кораба на мен.
Изглежда, че имаш кралски ангажимент.
Върви.
Може би не всички чудеса стават с магия.
Чудесно.
Какво направи, за да ги ядосаш?
Не преследват мен, а пръстена.
Защо е специален? Не казвай, че бъдещето зависи от него.
Който носи пръстена, общува с луциите
и разполага с огромна сила. - Каква сила?
Забранена. Запечатана в пръстена много отдавна.
Старата стена. Мислех, че е детска приказка.
Уверявам те, че не е.
Но трябва да си достоен, за да получиш силата на луциите.
Значи онзи, който си сложи пръстена,
явно не беше достоен.
Това беше брат ми.
Тези дванайсет години промениха Рейвъс!
Той робува на миналото и е заслепен от жаждата си за власт.
Как ни намериха, по дяволите?
Фибата ти. Следят я. Дай ми я.
Имах по-малка сестра. Умря, когато империята ни нападна.
Не успях да я спася.
Бях безпомощен също като сега.
Не успях да й покажа бъдещето, което искаше.
Истинската сила не е нещо, което можеш да намериш.
Тя идва при тези, които я заслужават.
Сестра ти е искала и ти да видиш бъдещето.
Всички го искаме за близките си, които обичаме.
Въобще не си поплюваш, а?
Тук съм.
Чуваш ли ме? Повтарям, аз съм Драутос.
Чуваш ли ме? Край.
Тъкмо навреме, капитане.
Ако луциите са истински,
въобще не им пука, че унищожават града им.
Върни се да се прегрупираме. Разбра ли?
Няма да е лесно, капитане.
Подрязаха ми крилата, ако не знаеш.
Улрик. Добре ли си?
Не съм мъртъв, ако това питаш, сър.
Насочи се към Секция Д възможно най-скоро.
Ще пратя екип за евакуация.
Не може ли да ме чакат при портата?
Искам да се махна от града.
Имперските сили са затворили всички изходи. Няма път навън.
Ще те чакам в Секция Д.
Дотогава пази радио тишина. И гледай да дойдеш.
Определихме си среща, сър.
Няма връщане назад.
Докладвай.
Улрик уби неколцина добри мъже.
Какво става с пръстенът? - Все още го нямаме.
Тук Глаука. Крал Реджис е мъртъв.
Пръстенът отива към Секция Д.
Трябва да го вземем, за да осъществим целта си.
Ако Улрик или принцесата се намесят, убийте ги.
Да си върнем огнището и дома.
Огнището и дома?
Либертъс, обади се.
Къде си? Добре ли си?
Добре съм.
Връщам се в базата.
Насочи се към възела в Секция Д.
Ще се срещнем с още един екип и ще прочистим мястото.
На една стъпка сме от успеха на революцията.
Нека смъртта на Прувия не е напразна.
Ще те чакаме, герой.
Чакай тук, докато е безопасно. - Добре.
Улрик докладва.
Принцесата е при мен.
Тя е добре.
Не! - Недей!
Признавам, че ме затрудни, Никс.
Бягай!
Не мога да повярвам, че мърдаш въпреки куршума.
Кроу само изкрещя, когато куршумът разкъса вътрешностите й.
Защо го направи? - Защото Кралските мечове са нищо.
Пушечното месо на един старец,
пращани на смърт във войната на Инсомния,
докато поробват домовете ни.
Нифлхайм отне дома ти.
Отне ги на всички нас!
Нищо няма да го промени.
Никога не си бил много умен.
Можеше да имаш ново бъдеще с империята.
Няма къде да избягаш, принцесо.
Пръстенът.
Дай ми го.
Толкова много хора умряха заради тази дрънкулка.
Но защо? За какво?
Заради силата.
Невъобразима сила, извън контрола на човек като теб.
Сила...
Капитане.
Никс.
Всичко свърши. Пуснахме демоните.
Луцис падна.
Предайте пръстена.
Искаш да се караш на кралете ли, принцесо?
Не помниш ли, че имаш да сбъднеш съдбата си?
А и никой ли не ти каза?
Тук аз съм героят.
Покажете се, крале на Луцис.
Извика пазителите на бъдещето на този свят, смъртни.
Ако желаеш силата ни, трябва да я заслужиш.
Докога ще стоите безучастно, докато Инсомния гори?
Стара, нова или каквато и да е.
Призовете Стената си.
Не можеш да ни заповядваш.
Кръвта ти не е кралска.
Не сме длъжни да защитаваме града ти.
Хората са глупаци,
които живеят в миналото и се страхуват от бъдещето.
Пилеят силите си по отминалите дни.
И кое бъдеще защитавате вие?
Такова късогледство.
И сте прокълнати никога да не го преодолеете.
Чакайте.
Видях на какво е готова тази смела душа.
И той иска да защити бъдещето.
Ваше величество.
Много добре, млади кралю. Ще проверим дали е достоен.
Но помощта ни не е евтина.
Цената е живот. Неговият или нейният.
Не.
По дяволите силата ви.
Не съм дошъл за нея.
А за да ви кажа, че не сте крале.
Преценихме, че не си достоен.
Изгори!
Ще изгубите скъпоценния си пръстен.
Но не е твърде късно да го спасите.
Искаш да се спазариш за живота си.
Не, не.
Животът ми не струва нищо.
Най-важното е да има бъдеще за тези,
които искат да го видят.
Не се страхуваш, дори и това бъдеще да е обречено.
Ако чувствата ти са истински, може би си достоен.
Ще те дарим със светлината си.
Но знай, че ще изгасне, когато слънцето изгрее.
И цената ще е животът ти.
Не ми оставяте голям избор.
Къде да подпиша?
Мога да свикна с това.
Никс...
Съжалявам. - Недей.
Ти ме спаси.
Сега съм ти длъжник.
За разнообразие.
Ще ми трябва още една услуга.
Запознай се с Лунафрея Нокс Фльоре, бъдещата съпруга на нашия принц.
Тя държи бъдещето на света в ръцете си.
Пази я и й помогни да избяга от Инсомния.
Почти забравих. Това ще ти трябва.
Поздрави принц Ноктис от мен.
Либертъс ще се погрижи за теб.
Лек път, Ваше величество.
Какво ще стане с теб? - Какво ще правиш?
Ще изпълня заповедите на кралете.
Ще занеса пръстена на Ноктис.
Бъдещето ще е в безопасност. Заклевам се.
Няма да си пробиеш път с юмруци. Задръж го.
Сега сме квит. - Не.
Ще се разберем, когато се върнеш в Галад.
Аз и всички останали ще те чакаме.
Разчитам на теб,
геройче.
Дръж се, принцесо. - Животът ми е в ръцете ти.
Силата на луциите се завърна.
Няма значение. Нямаш време.
За теб имам време.
Какво се надяваш да постигнеш?
Един човек срещу империя.
Срещу демоните.
Как ще спасиш Инсомния без стена, която да те защити?
Не разбираш. Не се бия за да спася Инсомния.
Значи това е мощта на Старата стена.
Наистина забележително.
Защо го направи?
Луцис. Нифлхайм.
Няма значение за кого се бием, а само за какво.
Бием се за домовете си. Верни сме на тях.
Това не се вижда всеки ден.
Колко жалко.
Всичките тези прекрасни улици се превърнаха в грозни руини.
Връщам се в Нифлхайм. - Толкова скоро?
Кристалът е наш.
Приключи тук
и унищожи демоните.
Както заповядате.
Колко жалко.
Как можеш да служиш на империята?
След всичко, което сториха?
Не ги виня, че взеха това, което им дадоха.
Виня човека, който им го даде.
Този, който се скри зад стената
и ни изостави, за да спаси трона и сина си.
Дай ми пръстена и домовете ни отново ще са свободни.
Империята ни обеща.
Не виждам кой знае какво бъдеще в това обещание.
Не ставай глупак.
Спаси приятелите си.
Дай покой на мъртвата си сестра.
За какво се биеш, ако не за това?
Дръж се. Може да друса.
Драутос.
Поеми волана.
Натисни газта!
Либертъс! - Дай газ!
Добре ли си?
Ще те чакам, геройче.
Къде е силата на кралете ти сега?
Дадоха ти товар, който не можеш да носиш.
Казах ти го и преди.
Войните не се печелят само с желание.
За честта на дома си се бих и убивах за крал, когото мразех.
И въпреки това той ме предаде.
Предаде всички нас.
Всички ние се бихме за едно и също.
Но ти гледаше твърде дълго в миналото.
Сляп си за бъдещето.
Колко си предсказуем.
За разлика от теб, аз се уча от историята.
Но робуваш на миналото.
Трябва да се гордеем с миналото си.
Не.
Гордея се с това, че ще изградя бъдещето.
Май ще му остана длъжник.
Почти стигнахме.
Почти.
Крал Реджис го направи заради бъдещето.
Заради него
все още има надежда за домовете ни.
Надежда...
Има и по-лоши начини да умреш.
Управлявай добре, млади кралю.
Трябва да вървим.
И тук не е безопасно.
Хей.
Не се тревожи за Никс.
Той може да се грижи за себе си.
Хайде.
Не.
Тук трябва да се разделим.
Какво?
Трудно ще остана незабелязана заедно с толкова велик герой.
И аз обещах нещо на Никс.
Надявам се скоро да се видите отново.
Да.
Аз също.
Благодаря, Либертъс.
Ей, кралице!
Ти и кралят сте винаги добре дошли в Галад.
С Никс ще ви чакаме.
Отдавна не сме се виждали.
Помниш ли кога видя Лейди Лунафрея за последно?
Преди 12 години.
Значи си бил на осем?
Били сте деца. - Дано няма големи надежди.
Защо не? Успокой се.
Не бива да се притесняваш, когато се срещнете.
Ще очаква красив, млад принц. - Кажи ми нещо, което не знам.
Нямаме време за това.
Но все пак говорим за сватбата ти, Нок.
И това знам.
Наистина трябва да се успокоиш.
Какво стана?
Мисля, че се сещам.